En knægt kommer hen, og stiller spørgsmålet:
Hvad er oceanet egentligt? Hvad er havet?
Man kunne svare ham med tør statistik og latinske navne.
Men svaret er ikke noget, man finder i en bog.
For at få en rigtig forståelse af havet, så skal man selv se det.
Man skal høre det.
Og smage det.
Man skal føle dets mægtige kræfter.
For at lære havet rigtigt at kende -
- så skal man opleve det.
Havet er enormt.
De fleste oplever kun en brøkdel af det.
Som denne havleguan -
- der svæver gennem vandet ved Galápagosøerne.
Født af en mirakuløs blanding af stof og energi.
Havet er et ældgammelt sted.
Men det er mere end blot et sted.
Man kan med rette sige, at havet er i live.
Det vrimlede allerede med liv for milliarder af år siden.
Før forfædrene til dolkhalen kravlede op på stranden.
Alle former for skabninger fulgte i kølvandet.
Stirrende mod himlen med forhistoriske øjne.
Men i løbet af en menneskealder -
- mens mennesket søgte mod stjernerne -
- var det som om, at naturen gik amok.
På trods af alle vores anstrengelser -
- så har ingen set et ocean magen til vores ude i rummet.
Men vi har opdaget nye galakser -
- hvor vi mindst ventede det: I vores eget ocean.
Kigger man dybt nok i en dråbe vand ...
Søpindsvinets larver er som asteroider.
Og krebsdyrenes æg ligner eksotiske og uudforskede planeter.
I en nyfødts bankende hjerte -
- begynder en ny verden.
Tager man et skridt tilbage, er det let at forstå -
- hvordan livet kunne opstå i det pulserende vand -
- med et stænk af sollys.
Lidt efter lidt dukkede nye livsformer op i verdenshavene.
Spredte og formerede sig.
Tilpassede og udviklede sig.
Så langt øjet rækker ...
Nord og syd, øst og vest ...
Havet smiler til himlen.
Lige under overfladen -
- ser man flokke jage langs den sydafrikanske kyst.
Bagefter, når delfinerne, fuglene, hajerne og hvalerne -
- har fået deres måltid -
- er der stadig mange sardiner tilbage, så livet kan fortsætte.
Da eventyrere krydsede havene i jagten på en ny verden -
- kendte de næppe til de vidunderlige begivenheder -
- som fandt sted lige under dem.
Djævlerokker svævede rundt i de selvsamme havstrømme -
- som drev deres skibe fremad.
Mens vinden susede i deres sejl -
- hvem havde så forestillet sig de silkelignende skærf under dem?
Den udsøgte tæppeblæksprutte.
De kendte slet ikke til havets enorme skønhed.
Havdyrs domæne strakte sig vidt- gående for et par hundrede år siden.
Havet tilhørte dem.
Søløver lå og solede sig på de uberørte strande.
Og lige siden har havet bragt os føde.
Krop og sjæl. Ophav til vores største fortællinger og legender.
Pukkelhvaler sover fredfyldt.
Side om side. Med hovedet nedad.
I deres krystalklare vand.
Enorme og majestætiske, glider de hen over havbunden -
- uden at ophvirvle så meget som et enkelt sandkorn.
Den ene generation følger den næste.
Hver mor skubber nænsomt sin unge op til overfladen.
Hjælper den på vej til sit første åndedrag.
Blot at kende til disse skabningers eksistens -
- er ikke nok til at fortælle deres livshistorie.
Dertil skal man lidt tættere på.
Og blive lidt længere.
Man skal se dem hoppe, manøvre og svømme.
Høre deres åndedræt og udfolde sig.
En søløves liv er lige dele leg og jagt.
En skarv er måske på udkig efter frokost.
Men at jagte pindsvinefisk er udelukkende for legens skyld.
Tiden slæber sig af sted på en sløv eftermiddag.
Og en Sally Lightfoot-krabbe lister sig forbi sølverne.
Sydafrikanske pelssæler vender hjem fra jagten.
Den hvide haj er velkendt med deres vaner.
Disse sydamerikanske spækhuggere er specialister i søløvejagt.
Blåhvalen. En halv fodboldbane lang og vejer 120 ton.
Smæsker sig i sunde reje- agtige skabninger, kaldet krill.
På en klar nat ...
... holder havet sine hemmeligheder tæt på kroppen.
Månelyset danser i bølgerne -
- og rammer koralrevet på bunden.
En krabbe er på jagt.
Nogle titter frem, for at se om kysten er klar.
Andre er gået i skjul for natten.
Lyd bevæger sig hurtigere og længere væk under vand.
Alle smålyde bliver registreret og forstået.
En babyhajs første bevægelse.
En muræne bevæger sig hen over havbunden.
Nogle vandrer rundt.
Andre søger ly.
En overvægtig eremitkrebs har brug for lidt større omgivelser.
Nogle spiser.
Nogle prøver at falde i med landskabet.
Nogle passer på deres territorium.
Travlt med at bære affald ud, holder søknæleren skarpt udkig.
Indtrængende er ikke velsete.
Så hvis den opdager en ... Så pas på.
En pyjamassnegl, kaldet en spansk danser, -
- laver en fortryllende opvisning i det australske hav.
Mange af denne verdens skabninger stammer fra havet.
Nogle er vendt tilbage til havet.
Søkoens forfædre levede på land. Nu græsser den under vandet.
Og disse planter og blomster voksede også engang på land.
Den grønne havskildpadde vendte også tilbage til havet.
Men de skal naturligvis op efter luft en gang imellem.
Fra havet til kysterne, og tilbage til havet.
Havskildpadder lægger deres æg på stranden.
Bliver de udklækket om natten, kommer de sikkert frem til vandet.
Men sker det midt på dagen, er historien straks anderledes.
En ud af tusind når havet. Nok til at videreføre arten.
Babyskildpadder er kun et lille måltid for fregatfugle.
Så hovedmåltidet deler de med sejlfisken.
Ud over at deles om tingene foregår der meget mere.
Nogle arter er afhængige af hinanden.
Immun overfor den giftige søanemone -
- skjuler klovnefisken sig i dens tentakler.
Hernede har naturen forsøgt sig med lidt af hvert.
Hver en farve.
Hver en livsform.
Hver en skikkelse.
Den giftige stenfisk er hverken hurtig eller smidig.
Men tålmodighed og forklædning gør den til et frygtsomt rovdyr.
Løvefisken ligger på lur, når den er sulten.
Jomfrufisk udgør en snack for dem begge.
Store fisk æder små fisk.
Men ikke altid og ikke alle steder.
Der er rensestationer -
- med tålmodige kunder og travle rensere.
Nok er det tillokkende, men man sluger ikke sin tandplejer.
Nogle kræver et helt hold til en fuld afvaskning.
Læbefisken skal lige styles op.
En trådnæset muræne i sin fulde længde.
Sepiablæksprutten er en fabelagtig illusionist.
Efter trylleshowet får vi en ballet med koloniål og bajonetfisk.
Som soldater på vej i kamp.
Et slag mellem edderkopkrabber i Australiens Melbourne Bay.
Der er en tid til dans, en tid til kamp ...
... samt en tid til at rejse.
Pukkelhvalen rejser til polarområdet om sommeren for at finde føde.
Blåhvalen, verdens største dyr, -
- er også på farten.
Klumpfisken er en vagabond.
Den har ikke noget imod de pelamider som giver den selskab.
Blåhajens følgesvend er en blind passager.
Kaskelothvaler samles i familier.
Når hannen er voksen, forlader den moderen og rejser på egen hånd.
En stime af stamsild følger i kølvandet på en hvalhaj -
- så længe, de kan holde sig væk fra dens mund.
Den gulfinnet tun har fart på.
Raser gennem havet fra øst til vest og vest til øst.
Delfiner er mere akrobatiske. De svømmer om kap, æder og leger -
- på en og samme gang.
Hold godt fast. Det bliver lidt af en tur.
Solen siger godnat ved Costa Rica, men delfinerne er stadig aktive.
Al den kraft og energi kræver et sundt, -
- triveligt og modstandsdygtigt hav.
Et godt tegn på sundhed er tilstedeværelsen af ældre fisk.
Som denne asiatiske læbefisk i det Kinesiske Hav.
For at bære den maske af visdom, skal man have overlevet længe.
Har man set én asiatisk læbefisk, så har man set dem alle.
Der findes stadig uspolerede steder, hvor havet er vildt og rent.
Steder, hvor hvert underligt ansigt fortæller en historie.
Med uventede tvister.
Der findes steder med dragelignende fisk.
Pjaltefisken lever i samme område, i samme dybde hele sit liv.
Flyt den, og den dør.
Der findes steder med aliens. Makeup og kostumer er unødvendigt.
Havodderen er havets pragmatiker med hensyn til hjælpeværktøj.
De bruger sten til at få hul på hårde skaller.
Mens de soler sig i bugten.
Havet byder ikke kun på føde og ly, men også åbne vidder.
Så hvert samfund kan svømme -
- så langt deres fødder eller finner kan tage dem.
Den atlantiske fødegrund venter stadig på vores trætte rejsende.
Nogle få spækhuggere lever her hele året.
Efter tusindvis af km, er pukkelhvalerne omsider fremme.
Her er godt med føde, og masser af plads at boltre sig på.
De laver bobler i vandet, som danner et fiskenet.
Når alt er klar, lyder signalet -
- og festmåltidet kan begynde.
Vores net er ikke lavet af bobler.
Den atlantiske tun er nu udrydningstruet.
På grund af overfiskning og bundtrawl -
- fanges der store mængder uønskede skabninger, som bare dør.
Bifangst.
Kassation.
Spild.
Rejsende som aldrig når frem.
Til trods for vores indtog, som har truet adskillige arter ...
... så kæmper havet videre.
Enhver, der kender havet, kan fortælle om dets kræfter.
Vi rakte efter stjernerne ...
Nu kigger vi ned på det blå vand ude fra rummet.
Vi kigger ned hele tiden.
Vi iagttager dets bevægelser og tager temperaturen.
Og når det gør ondt, så kan vi måle smerten.
Satellitterne viser hvordan forureningen løber ud af floderne.
Som vener, der render ud i dybet -
- og spreder giften over alt.
Vi har pumpet hundredvis af millioner ton affald ud i havet.
Menneskeskabte genstande, som tvinger skabningerne -
- til at finde en ny måde eller nyt sted at overleve.
Menneskets ligegyldighed er havets største trussel.
Men alt det til trods, så trives dyrene ved jordens ispoler.
Leopardsælen er stadig konge i Antarktis.
Pingvinerne vandrer stadig rundt i det frosne landskab.
I søgen på et hul i isen.
De flyver stadig yndefuldt igennem det iskolde vand.
Men kunstskøjteløbere kan man dog ikke kalde dem.
Dette er også havet -
- hvor flyveløse fugle svæver rundt under et tæppe af is.
Sælmoren prøver at lokke sin unge ned i vandet for første gang.
At være forælder kræver tålmodighed.
Ved Nordpolen finder man et tilsyneladende urørt arktika.
Hvor alle former for skabninger er afhængige af havet.
Hvis drager virkelig findes ...
... så er det her, man finder narhvalen.
Havets enhjørning.
Hvidhvalen bruger stemmen. De har hver sin egen lyd.
Havets historie er brutal og naturlig kamp for overlevelse.
Men den er også fyldt med kærlighed.
De stigende temperaturer får enorme mængder is til at smelte.
Den arktiske søvej er snart åben for kommerciel transport.
Hvad skal der blive af dem, der lever her?
Dyrene kan ikke selv forsvare sig.
Råb om truede arter vil gå uhørt hen.
Men viljen til at beskytte dem har aldrig været stærkere.
Flere og flere over hele verden dykker ned i den vægtløse verden.
De krydser over i et univers fyldt med vidundere og mystik.
En magisk verden, hvor selv de mindste skabninger -
- kan kaste nyt lys over, hvordan vores univers blev til.
De bevæger sig gennem tætte skove, som blomstrer i dybet.
De iagttager og lytter. Søger svar på ældgamle spørgsmål.
Men opdager helt nye mysterier i stedet for.
De forundres af en verden, hvor giganter kan flyve.
En verden, hvor vores største frygt kan vise sig af være ubegrundet.
Hvor det mest grusomme ansigt måske blot skjuler et smil.
Hvor formodede fjender kan vise sig at være harmløse naboer.
Selv at være følgesvend på en lille svømmetur.
Nu har du mødt dem. Nu kender du dem.
Ikke som billeder, koncepter eller lektioner -
- men som levende væsner, som deler en skrøbelig planet med os.
Hvert et åndedrag vi tager, hver en dråbe vi drikker -
- afhænger af et sundt hav.
Nu afhænger dets liv af os.
Så i stedet for at spørge: "Hvad er havet?"
Så skulle vi måske spørge: "Hvem er vi?"
Oversættelse: A. Boersen